ІНФОРМАЦІЙНО-КОМУНІКАЦІЙНИЙ СКЛАДНИК РОБОТИ ДИПЛОМАТИЧНИХ ПРЕДСТВАНИЦТВ - Sedliar, Yuliia; Stadnichenko, Olha (Інтегровані комунікації, 2018)
Актуальність теми дослідження зумовлена глобальними тенденціями розвитку світової політики загалом та алгоритмом формування моделі національної безпеки України в умовах ведення гібридної війни зРосією зокрема. У науковій роботі розкрито інформаційно-комунікаційний компонент зовнішньополітичного процесу, вплив комунікаційних технологій на сучасні міжнародні відносини. Окрему увагу приділено висвітленню ролі інтернету як чинника формування національної і міжнародної безпеки. Наголошено на зростанні ролі інформаційно-комунікаційних технологій у сучасних реаліях ведення гібридної війни Росії проти України.Зважаючи на те, що інформація – це сукупність відомостей про внутрішній та зовнішній стан системи, які використовуються для оцінки ситуації та вироблення рішень (ідеться не лише про інформацію економічну чи ту, що стосується оборонної стратегії держави, але й науково-технічну, політичну, соціально-гуманітарну тощо), то інформація, її повнота, достовірність, своєчасність та точність визначають силу країни, її міжнародний потенціал. На противагу соціальній піраміді, що має широку основу, яка поступово звужується та завершується главою держави, інформаційна піраміда має перевернуту форму: найбільш поінформовані соціальні прошарки та управлінські структури мають доступ до широкого спектра інформації під час прийняття важливих рішень з управління державою.Така закономірність характерна й для дипломатичної служби. Молодий дипломатичний працівник проходить першу інформаційну підготовку у відповідному департаменті центрального апарату МЗС, де для цього є всі необхідні умови, технічні засоби та джерельна база.Вивчаючи інформаційно-комунікаційний складник роботи дипломатичних представництв, автори статті зосереджують увагу на інформаційному компоненті безпеки держави, сек’юритизації глобального інформаційного простору, загрозі його мілітаризації та необхідності вироблення правил регулювання поведінки держав у галузі міжнародної інформаційної безпеки.DOI: 10.28925/2524-2644.2018.6.2