Наративи медіапросвітництва сучасної ліберальної інформаційної культури - Мітчук, Ольга (Інтегровані комунікації, 2022)
Наукове осмислення наративів медіапросвітництва сучасної теорії ліберальної культури та чинника функціонування її носіїв в умовах історичного й сучасного аспектів комунікаційної трансформації суспільства є актуальним і незаперечним фактом сучасної науки із соціальних комунікацій. Подана характеристика теорії ліберальної інформаційної культури з погляду типології та принципів виявлення первинного й базового характеру факту і можливості його вільного тлумачення в реалізації інтерпретаційних ресурсів носіїв інформаційної культури, що формує в їхній сукупності специфічну рису лібералізму — вільну особистісну соціальну оцінність. Попри декілька століть реального розповсюдження в межах світового інформаційного середовища, лібералізм (і як філософський напрям, і як теоретична течія, і як інформаційна практика) стоїть певним чином осторонь серйозних досліджень у соціальних комунікаціях. Сучасна масова комунікація, все чіткіше й однозначніше проводячи кордон демонстраційних характеристиках комунікаційного продукту за принципом онлайн чи офлайн, поза контекстом уваги аудиторії залишає як серйозні теми й проблеми, так і ґрунтовні підходи до їх висвітлення. Мета дослідження полягає в розкритті ключових чинників сучасного та історичного аспектів носіїв української ліберальної інформаційної культури. Відповідно до мети ми визначили таке завдання: з’ясувати контентні та аудиторні характеристики соціальних комунікацій як базисні поняття функціонування ліберальної інформаційної культури. Методологічну основу дослідження становить поєднання загальнонаукових методів, спеціальних методик і підходів до вивчення закономірностей та особливостей проходження інформаційних процесів і явищ. Щодо комплексного підходу науковців у теоретичній складовій дослідження стосовно української інформаційної культури періоду другої половини XIX — початку XX ст., то цей підхід залишає поза увагою дослідників дві популярні протилежні парадигми інформаційної культури — так званий проєкт Модерну і проєкт Постмодерну. Відповідно до результатів дослідження є певні загальні онтологічні підстави універсальної єдності речей, людей, подій та повідомлень про них, а отже, універсальні критерії оцінки та інтерпретацій всього сущого. Інформаційно-культурний світ при такому розумінні виступає як переданий людині у будь-якій точці часу й простору універсум усіх можливих значень, змістів і настанов людського існування.